Fritz. Stai nemișcat!
Uite cum o să facem!
Cu știință, mecanică...
și puțin noroc.
Mai întâi, avem energie.
Căldura de la lumânare va face balonul să se ridice.
Cu impulsul de la minge
care lovește maimuța
și pivotează foalele.
Care împinge barca.
Asta e a 3-a lege a fizicii a lui Newton,
care spune că fiecare acțiune are o egală...
- și opusă...? - Reacție.
- Da! - Da!
Mușcă?
Presupun că da.
Dacă ești înfiorător cu ei.
Aici erați!
Peste tot v-am căutat, ștrengarilor. Istovită mi-s.
- Prindeam un șoarece. - Dacă prindeți unul, eu nu-l gătesc.
Prea multe oase.
Haideți repede acum. Avem multe de făcut până diseară.
Aici erați! V-am căutat peste tot.
Uitați-vă în ce hal sunteți!
Încercam să prindem un șoarece,
cu jucării și impulsuri, și chibrituri, și...
Chibrituri?
A fost ideea Clarei.
Să prindeți șoareci în Ajunul Crăciunului?
Zău așa, Clara!
Era să-l prindem.
Ce aveați de gând să faceți cu el?
Să-l învățăm trucuri. Ar putea dansa.
Aici erați! Ce părere avem?
E minunat, tată.
Cu câteva ajustări, poate.
Mama nu așa îl făcea.
Fritz...
Acum, copii, am niște cadouri pentru voi.
Dar nu e Crăciunul.
Sunt de la mama voastră.
M-a rugat să vi le dau în Ajunul Crăciunului.
Ăsta e pentru tine.
- Louise. - Mulțumesc.
Soldați! Ura!
Clara.
Dușmanul ne-a reperat!
Am fost prinși în ambuscadă!
Sunt din ambele părți!
E preferata mamei.
Da. Da, a fost.
Ce e, Clara?
E un fel de ou.
Ce e înăuntru? Bijuterii?
Nu știu.
E încuiat.
Ești sigură că se deschide?
Are o gaură de cheie. Aici.
Dar nu e nicio cheie.
De ce mi-ar da mama ăsta fără o cheie?
E doar un ou stupid care nu se deschide.
- Nu e doar un ou stupid, Fritz. - Clara...
Clara!
Pentru frumoasa mea Clara. Cu drag, mama.
"Tot ce-ți trebuie e înăuntru."
Clara...
E totul în regulă?
Nu.
E o încuietoare cu pini.
E imposibil de deschis fără o cheie.
Am înțeles.
De ce nu te pregătești pentru petrecere și te gândești la asta mâine?
Clara, Crăciunul vine fie că ne placem, fie că nu.
Trebuie să ne străduim să ne bucurăm de el.
Nu vreau să mă bucur de el.
- Nu vreau să mă bucur de nimic acum. - Poate, dar...
E important să menținem tradițiile de familie.
Asta se așteaptă de la noi.
Nu-mi pasă ce se așteaptă.
- Ar trebui. - Tată...
E aproape timpul să mergem.
Arăt bine?
Da.
Da, într-adevăr.
Te rog, pregătește-o pe sora ta.
Trebuie să fii blândă cu el, Clara.
- Aș vrea ca mama să fie aici. - Toți vrem asta.
- Trebuie să deschid ăsta. - O să găsești tu soluția.
Ești o fată extrem de deșteaptă, exact ca mama.
Nu mă simt foarte deșteaptă în ultima vreme.
Poate ar trebui să petreci mai puțin timp în pod și mai mult în lumea reală.
Lumea reală nu mai are sens pentru mine.
Trebuie să încerci, Clara.
Măcar pentru tata.
Tata se poartă de parcă nu s-a schimbat nimic.
Dar totul s-a schimbat.
"D". E Drosselmeyer.
El trebuie să-l fi făcut.
Și poate îl poate deschide!
Bine.
- Acum mă lași să-ți aranjez părul? - Da. Dar grăbește-te, te rog.
E important să vă purtați frumos în seara asta.
Adică să vă amintiți manierele la masă. Fritz!
Vreau un dans cu tine, Louise.
Și cu tine, Clara.
- Trebuie să dansez? - Da.
Și să nu dispari în seara asta.
Interacționează cu oaspeții.
Și eu?
Tu?
Cu mine cine o să danseze?
Ura! Casa nașului.
Ultimul înăuntru e un găgăuță!
Domnul Drosselmeyer îi primește pe domnul și doamna Jones.
Pe doctor și dna McDonald, Timothy și Ezekiel McDonald.
Magic!
Fritz, haide!
Cum le luăm înapoi?
Familia Stahlbaum.
Benjamin, Louise, Fritz și Clara.
Nașule!
Bună!
L-ai văzut pe naș pe undeva?
El vede tot. Poate fi de mare ajutor pentru un om bătrân.
Nașule...
Bună, Clara!
Am nevoie de ajutorul tău.
Dar întâi am eu nevoie de al tău.
Uită-te la drăcovenia asta!
Înapoi.
Se mișcă...
înapoi.
Mecanismul e probabil inversat.
Știu, dar nici în ruptul capului nu pot să-mi dau seama de ce!
Îmi dai voie?
Te rog.
Se pare că roata zimțată a sărit.
Și a făcut pinionul să angreneze mecanismul secundar.
Clește.
Poftim!
Deșteaptă fată!
Știam eu că poți s-o faci.
Bine, dră Clara,
de ce ești aici cu mine în loc să fii sus, să dansezi?
Am nevoie de ajutorul tău cu ceva.
Cu ăsta.
N-am văzut ăsta de foarte multă vreme.
L-am făcut pentru altă fată deșteaptă,
care a venit să locuiască la mine după ce a rămas orfană la o vârstă fragedă.
Mama.
Știi, când a sosit prima oară,
nu ieșea din cameră.
Își petrecea zi și noapte încuiată,
cu nasul în cărțile ei.
Și, ce ai făcut?
Am lăsat ăsta în fața ușii ei.
Și, cu timpul, a început să aibă încredere în mine,
dar, mai important, în ea însăși.
Iar acum ți l-a dat ție.
Dar nu mi-a lăsat cheia.
Probabil că ți-e foarte dor de ea.
Mie îmi e.
Și nu-mi imaginez ce trebuie să simtă tatăl tău.
Lui tata nu-i pasă decât de aparențe.
Nu.
Eu cred că simte exact ce simți și tu.
Nu uita, Clara, unele încuietori sunt mai greu de spart decât altele.
Și mă tem că asta e foarte complicată.
Pini.
Știu.
Am încercat.
E timpul.
Uite, tu fugi repede și vin și eu imediat.
E Ajunul Crăciunului.
Va fi o noapte magică.
Da, știu, prietene.
Nu va fi ușor.
Dar a fost ultima dorință a mamei ei,
așa că fii cu ochii pe ea.
Dnelor și dlor,
partea mea preferată de Crăciun,
partea mea preferată din această seară,
vă prezint
cadourile voastre!
"Fritz."
Clara.
Unde ai fost?
Te-am căutat peste tot.
Am fost în atelierul lui Drosselmeyer, încercând să deschid...
Ți-am spus să nu dispari.
Și mă așteptam să dansez cu tine.
Tată, chiar nu vreau să dansez.
De ce, Clara, trebuie să te gândești numai la tine?
Și eu te-aș putea întreba același lucru.
Vino să vezi! Vino încoace!
- Vino să vezi! - Trebuie să plec.
- Nu, pe aici. - Bine.
Eu l-am găsit pe-al meu.
Uită-te la cadoul meu.
- Un soldat spărgător de nuci? - Cum ți se pare?
Ce frumos e!
E iubitul tău.
Ce?
Unde...?
Deștept, nașule!
Deștept!
Aia e a mea!
Cheia mea!
Adu-mi cheia înapoi!
Șoarece mizerabil!
Un soldat spărgător de nuci.
Stop!
Cine e acolo?
- Sunt doar eu! - Care e scopul tău, Doar Eu?
Nu, numele meu e Clara și trebuie să trec podul.
Imposibil! Nimeni nu trece în al Patrulea Tărâm fără un ordin direct de la regenți.
Al Patrulea Tărâm?
Unde sunt?
Ești în Pădurea Brazilor de Crăciun.
Dar ăla e al Patrulea Tărâm,
care e momentan în război cu celelalte trei.
- Război? - Corect, dră Clara Doar Eu.
Nu. Numele meu nu este Clara Doar Eu.
E Stahlbaum.
Clara Stahlbaum.
Stahlbaum?
Ești rudă cu Marie Stahlbaum?
E mama mea.
Iartă-mă, Majestate!
Nu te-am recunoscut, prințesă Clara.
Prințesă?
Căpitanul Phillip Hoffman.
La dispoziția ta, Majestate.
Poate chiar am petrecut prea mult timp în pod.
Căpitane Hoffman, aș vrea să trec râul.
- Dar al Patrulea Tărâm e foarte... - Trebuie să mă duc, căpitane Hoffman.
E un ordin, prințesă Clara?
Da. Presupun că da.
Și poți să-mi spui Clara.
Și ăsta e un ordin?
Da.
Prea bine. Spune-mi "căpitane".
PATRU TĂRÂMURI
Clopoțel!
Trezește-te, cal leneș!
Clopoțel!
Bănuiesc că nu mai sunt la Londra.
Londra? Ce e Londra?
De acolo sunt.
Clara... Ce căutăm?
O cheie de aur.
Trebuie să fie importantă.
Este. Foarte.
Ți-e teamă, căpitane?
Mie? Niciodată.
Ești singur aici, căpitane?
Bineînțeles.
Sunt singurul spărgător de nuci din tot regatul.
- Și nu te simți singur? - Singur?
Nu. Știu unde mi-e locul.
E destul de bine pentru mine.
Ai noroc. Aș vrea să-l știu și eu pe-al meu.
Dar tu ești fiica reginei.
Sigur știi unde ți-e locul.
Mă tem că nu.
- De aceea trebuie să găsesc cheia. - Atunci exact asta vom face.
Stai!
Uite-l!
Șoricilă!
Rozătorul ăla mic diabolic!
Trebuie să ne apropiem cu mare atenție!
Lașule!
Clara, așteaptă!
Dă-mi cheia înapoi,
șoarece mic și înfiorător!
Cheia aia îmi aparține!
Ieși de acolo!
Haide!
Clara!
Dă-mi drumul!
Lasă-mă jos!
Căpitane!
Căpitane, ajutor!
Căpitane!
Fugi!
- Ce e ăla? - E Regele Șoarecilor!
Nu te uita înapoi! Fugi!
Cred că am scăpat de el.
Arată-te!
Clopoțel.
Clopoțel, bravo!
Clara, trebuie să plecăm.
- Nu fără cheia mea. - Dar...
Cine intră nepoftit în tărâmul meu?
Bine. Poate e o idee bună să plecăm.
Tu ești, Clara Stahlbaum?
De ce ești aici?
Am cheia ta.
E o cursă. Dacă te duci, nu te mai întorci. Nimeni n-o face.
Clara!
Vino încoace și ia-ți cheia!
Clara!
Ce-a fost aia?
Aia a fost Mama Ghimbir.
Și nu îi plac intrușii.
Stop!
Trebuie să ajung la palat.
Sunt convins, frumosule.
- Dar noi avem proceduri aici. - Protocoale.
Sunt căpitanul Phillip Hoffman și vă cer să ne lăsați să trecem.
- Ne ceri, zici? - "Ne cere"!
Căpitanul Hoffman din celebrii Hoffmani?
Dacă știam că vii, întindeam covorul roșu.
Chemam trâmbițașii. Căpitanul Hoffman a sosit.
- Pentru Dumnezeu, ea e prințesă! - Ei, toate spun asta în ziua de azi.
- Nu e de ajuns să-ți dorești, draga mea. - Tați prea îngăduitori, eu asta zic.
Ar ajuta dacă v-aș spune că o cheamă Clara Stahlbaum?
Fiica lui Marie Stahlbaum?
Doar câteva întrebări, Alteță, și veți putea merge.
Asta e ridicol!
Ați avut contact cu vreun șoarece sau vreo entitate ca un șoarece?
- Am fost în al Patrulea Tărâm. - Mulțumesc.
Aveți cașcaval sau produse cu cașcaval la voi?
- Eu... - Mulțumesc.
Cum ați descrie afinitatea față de rozătoare în general?
- Păi... - Mulțumesc. Bun.
- Sondajul e complet. - Nu-ți iese cerneală din stilou.
Puteți trece, vă rog.
Atenție! Coborâți podul!
- Mulțumesc. - Coborâți podul!
Aia e fata lui Marie?
E atât de frumoasă!
Faceți loc pentru prințesă!
Mama.
Excelențele Voastre, v-o prezint pe dra Clara Stahlbaum.
E adevărat?
E adevărat.
Eu sunt Păducel,
regent în Țara Florilor,
la dispoziția ta.
Eu sunt Fior,
regent în Țara Fulgilor-de-Nea, dnă.
O onoare.
Și regenta din Țara Dulciurilor,
Bombonica.
N-am crezut că o să văd ziua asta. Spune-ne, ne dorim vești.
Ce face regina noastră, draga de Marie?
- Mama? - Ne e foarte dor de ea!
Nu știți?
Mama a...
A murit.
Marie, moartă?
Ne pare tare rău pentru pierderea ta.
Să se ducă atât de tânără...
Era cea mai frumoasă, minunată...
Însemna totul pentru noi.
Totul.
Ăsta e tronul mamei tale, Alteță.
Ai venit să ne salvezi, Clara?
Nu.
Îmi pare rău.
Nici n-am știut că locul ăsta există până azi.
Căutam un cadou de Crăciun de la nașul meu.
Ador Crăciunul!
Ce e Crăciunul?
După aia am dat peste un șoarece îngrozitor.
- Șoarece? - Și atunci l-am întâlnit pe căpitan.
Abia am scăpat de Mama Ghimbir și de Regele Șoarecilor.
Ai întâlnit-o pe Mama Ghimbir?
O, draga mea Clara, ai noroc că ești în viață!
Trebuie să promiți să nu te mai întorci în Țara Distracției, Clara!
Păducel!
Titlul ei a fost abrogat, Păducel!
Firește. Al Patrulea Tărâm, am vrut să spun.
Scuze.
Sunt doar foarte supărat.
Uită că am pomenit de Țara...
E un noroc chior că ai scăpat cu viață. Nimeni nu scapă din al Patrulea Tărâm.
Păducel are dreptate.
Nu putem risca să ne pierdem prințesa când abia a sosit.
- Dar... - Și apropo de sosire...
Trebuie să organizăm un concurs ca să sărbătorim sosirea ta.
Și un tur în tărâmuri.
E atât de palpitant!
Ador concursurile!
Sună minunat...
dar trebuie să mă întorc la petrecerea lui Drosselmeyer.
Nu știe.
- Timpul e foarte diferit în tărâmuri. - Foarte.
Vino!
Îți arăt.
Prințesă Clara, eu o să mă întorc în post acum.
Nu mă lași singură! Ăsta e un ordin.
Bombonica,
cine e Mama Ghimbir?
Ei bine, a fost o regentă.
Ca mine, Păducel și Fior.
Era regenta din Țara...
Distracției.
Dar acum...
e izgonită.
De ce a fost...
izgonită?
N-am avut încotro, Clara.
A încercat să preia controlul celorlalte tărâmuri cu forța.
Dar, când intențiile ei rele au devenit clare,
până și oamenii ei au părăsit-o.
Și tărâmul ei a căzut în ruină.
E atât de tragic!
Dar lucrurile merg spre bine acum că ești aici, dragă Clara.
Vino! E timpul să-ți liniștești mintea.
Vezi ceva familiar?
Seamănă cu ceasul din sala de bal a nașului.
Dar asta e imposibil.
Oare?
Stai nemișcată!
M-am întors.
Totul pare să meargă atât de încet!
Cum e posibil?
Lumea ta se mișcă mult mai încet decât a noastră.
Fritz și Louise.
Iată-i!
Și uite, e tata!
Pare...
pierdut.
Totul pare diferit din tărâmuri.
Pentru concurs.
Pe care o s-o alegi?
Nu mă prea pricep la rochii și păr, pantofi...
Pot îndrăzni să-ți sugerez să te ajut?
- Ai face-o? - Asta-mi place cel mai mult!
Nu îi vom dezamăgi.
O să arăți magnific.
Mama vorbea vreodată despre mine?
O, da! Tot timpul.
Uneori parcă erai aici, cu noi.
Acum, închide ochii.
Închide ochii!
Acum, deschide ochii!
Îți place?
La nebunie.
Arăt atât de diferit!
Arăți ca fiica unei regine.
Dnelor și dlor, în această zi memorabilă
în istoria celor Patru Tărâmuri...
Suntem mândri și privilegiați să v-o prezentăm
pe Clara Stahlbaum, fiica reginei Marie.
Se uită toți la mine, Bombonica.
Firește.
Semeni leit cu mama ta.
Baletul spune povestea celor Patru Tărâmuri,
cum mama ta a descoperit lumea noastră.
Mai întâi, Țara Florilor.
Acum,
Țara Fulgilor-de-Nea.
Și Țara Dulciurilor.
Șoareci?
Acum suntem în al Patrulea Tărâm.
Uită-te cu atenție, Clara.
Aici au început necazurile noastre.
Cu Mama Ghimbir și șoarecii?
Afurisită femeie!
Nu are nimic mămos.
Mama Ghimbir e cea care a început războiul ăsta.
Sper ca tu să fii cea care-i pune capăt.
Ce vrei să spui?
Vino, îți arăt.
Draga de regina Marie a ținut-o pe Mama Ghimbir în frâu,
dar, acum că s-a dus, suntem fără apărare.
Nu înțeleg.
Vezi tu, cândva eram jucării fără viață,
doar fleacuri pentru copii.
Apoi a venit mama ta și a schimbat tot.
Ne-a dat viață.
Cum?
Cu ăsta.
Motorul.
E invenția mamei mele?
Da. Motorul ne-a făcut reali.
Și acum avem sentimente exact ca tine.
Fericire, tristețe, furie, dragoste.
Teamă.
Din asta e destulă pe aici.
Ai dreptate, dragă căpitane.
Iscoadele ne spun că Mama Ghimbir a luat calea războiului
și-și adună toate forțele.
Motorul e singurul mod de a ne face o armată, ca să ne apărăm.
Dar nu merge.
Dacă nu-l punem din nou în funcțiune, totul e pierdut.
Poate-l pot repara eu.
Nu e stricat.
Ne lipsește doar cheia.
- Cheia? - Cheia.
Am căutat încoace și-ncolo prin tot regatul.
Mă tem că draga de mama ta o fi luat-o cu ea.
Însă nu s-a mai întors.
Un butuc cu pini.
Bombonica, uite!
Ăsta a fost un cadou de la mama.
Butucii se potrivesc.
Trebuie să fie aceeași cheie.
Cheia asta de care vorbești...
unde se află?
Șoarecele ăla oribil a luat-o.
Șoricilă!
E diabolic!
Dar asta înseamnă că Mama Ghimbir o are.
O, ptiu!
Atunci nu putem face armata
și vom fi anihilați.
- Dacă nu putem aduce cheia înapoi. - S-o iei înapoi?
- M-aș putea duce eu în al Patrulea Tărâm. - O, nu! E mult prea periculos!
Am venit aici ca să găsesc cheia.
Clara, nu te întorci acolo.
Ăsta trebuie să fie motivul pentru care mama m-a trimis aici.
N-o pot lăsa pe Mama Ghimbir să distrugă tot ce a creat ea.
Am avut noroc să scăpăm cu viață ultima oară.
Mama Ghimbir e mai periculoasă decât știi.
Trebuie să iau cheia aia.
L-ai găsit.
E favoritul tău, nu?
Nu putem sărbători Crăciunul fără spărgătorul de nuci.
L-am găsit la Drosselmeyer.
Îmi amintește de o țară pe care am descoperit-o când eram mică,
plină de dulciuri și flori, și cei mai nostimi oameni.
Sună minunat.
Era.
- Poate o să mergi și tu acolo într-o zi. - Poate mă poți duce tu acolo.
Ești bine, mamă?
Sunt bine.
Mi-ar plăcea să te duc, draga mea.
Dar în unele călătorii
trebuie să mergi singură.
Clara, știu că uneori îți dorești să fi fost mai mult ca sora ta.
Dar eu te iubesc pentru că ești atât de diferită.
Vezi lumea în mod unic.
Când îți dai seama că ăsta e punctul tău forte, poți să schimbi lumea, fata mea.
Iar eu am să te veghez.
Acum, unde ai să-l pui?
E perfect.
O, mamă, e atât de frumos aici!
Nu știu dacă pot să iau cheia înapoi.
Și, dacă nu reușesc...
toată lumea asta pe care ai descoperit-o...
Aș vrea să fii aici.
Ca să-mi spui că fac ceea ce trebuie, cum obișnuiai să faci.
Mulțumesc.
Clara!
Aș vrea să vin cu tine.
Înțelegi.
Dar vei avea trupele mele de elită de top, alese special, să te protejeze.
Noroc, fata mea curajoasă!
- Prea minunată majestate... - De ce vorbești așa?
Fă-o cum se cuvine.
- Majestate, vă cerem... - Uite, ne oferim voluntar.
Da. Asta.
Voi?
N-o spune așa! Suntem ucigași antrenați, zău așa!
Mortali.
Atenție!
Ia pumnalul!
- Dreapta... - Scuze.
Împrejur.
Pluton, marș!
Amintiți-vă antrenamentul.
Fiți în alertă!
Nu sunt în alertă.
Sunt speriat.
Ce se întâmplă acolo?
De ce ne-am oprit?
Haideți! E doar puțină ceață!
Ce-a fost asta?
Adunarea la carusel!
Nu ne putem lupta cu ceva ce nu vedem.
APRINDERE
Sunt șoarecii! Sunt sub noi!
Mișcați-vă! Mișcați-vă!
Căpitane!
Ține-te!
Clara!
Dați-mi drumul!
Clara! Unde ești?
Ia te uită! Clara Stahlbaum.
Te așteptam.
Sunt aici să revendic ce ai luat de la mine și de la mama mea.
Cheia mea!
Intră, te rog.
Clara Stahlbaum Minunata Clara Stahlbaum
Micuța prințesă Clara.
Arată ca o gâscă!
Ce neîndemânatică e!
Ai grijă!
Unde te duci?
Pleci așa repede?
Vino pe aici.
Avem o surpriză pentru tine.
Ia loc!
Drum bun!
Ia mâinile, domnișoară!
Tu ești Mama Ghimbir.
Și tu ești fiica reginei Marie, se pare.
Da.
Ia zi, ce treburi te aduc în al Patrulea Tărâm?
Nu știi că e periculos aici?
Am venit după ce-mi aparține.
Cheia aia!
Dacă această cheie îi aparține cuiva, îi aparține mamei tale.
Nu.
Mi-a lăsat-o mie.
De ce ți-ar da-o ție?
Mama a...
a murit.
Regina Marie e moartă?
De parcă-ți pasă!
Tu încerci să distrugi tot ce mama a creat!
Uite ce ai făcut cu tărâmul tău!
L-ai distrus.
Clara!
Atenție!
Clara! Nu!
Adu-o înapoi!
Căpitane! Am luat cheia!
Vino înapoi!
A fost diferită.
Nu te lăsa păcălită de teatrul bătrânei. Femeia e mortală.
Aia e o cheie periculoasă!
Fată nesăbuită!
Viitorul nostru depinde de fata aia, Șoricilă.
La palat!
Căpitane...
Trebuie să mă opresc.
Trebuie să deschid ăsta. E important.
Bine.
Ar trebui să fim în siguranță aici.
Nu se poate.
Nu.
E doar o cutie muzicală.
Dar mama mi-a spus...
"Tot ce-ți trebuie e înăuntru."
Nu e nimic aici.
E muzică.
Am crezut...
Am crezut că, dacă găsesc cheia,
o să găsesc răspunsuri...
și totul ar avea sens.
Sunt la fel de pierdută ca atunci când am sosit.
Poftim...
Ia cheia!
Du-i-o lui Bombonica.
Tu unde te duci?
- Acasă. - Acasă?
Dar, Clara, avem nevoie de tine aici.
Nu.
Căpitane, aveți nevoie de mama mea.
Ea era regină.
Eu nu sunt.
Eu n-am plecat niciodată din post, să știi. Îmi știam locul.
Și eram fericit.
Când mi-ai spus că te duci în al Patrulea Tărâm, am știut că o să vin cu tine.
Și nu fiindcă ești fiica lui Marie...
ci fiindcă ai aceeași expresie
de încredere
și hotărâre.
Nu mă simt foarte încrezătoare acum.
Tocmai ai condus un regiment de oameni în al Patrulea Tărâm
și ai luat cheia asta înapoi de la Mama Ghimbir.
Nu ești pierdută, Clara Stahlbaum.
Locul tău e aici.
Mulțumesc...
căpitane.
E timpul să salvăm regatul.
Clara!
O am!
Fată deșteaptă! Jos, repede!
Repede!
În sfârșit!
Cât am așteptat momentul ăsta!
Minunat!
Aduceți-mi soldații de tinichea.
- Nu poți folosi soldați de tinichea. - Ba firește că pot. Nu fi prostuț!
N-ai idee cum o să se poarte. Sunt complet goi.
O să se poarte exact cum le spun.
Soldatul perfect.
Puneți-i pe platformă.
Este timpul pentru planuri mari.
Ești sigură de asta?
Trebuie să apere tărâmurile.
Pe locuri, fiți gata, start!
Bună, băieți!
Sunt uriași!
Știu. Nu e magnific?
Soldați...
drepți!
Raportați!
Pregătiți-vă să mărșăluiți în al Patrulea Tărâm.
Să mărșăluiască pe... Credeam că armata era ca să ne apere.
Atacul e cel mai bun mod de apărare, draga mea.
- Mama nu și-ar fi dorit asta. - Nu-mi pasă ce voia mama ta.
Nu e aici.
Îți ordon să te oprești.
Tu... îmi ordoni mie?
Măi, măi, măi...
Suntem în sfârșit gata să facem pe regina, nu?
Prea târziu.
Aveam nevoie de tine doar ca să-mi aduci cheia, iar acum că o am,
nu mai am nevoie de tine.
Prindeți-i!
- Luați mâinile de pe ea! - N-o să te asculte pe tine.
Eu le-am dat viață,
așa că mă vor asculta doar pe mine.
Trădătoareo!
De ce faci asta?
Mama ta ne-a abandonat.
Și-apoi se așteaptă să mergem înainte și să fim drăguți?
Ei bine, eu nu vreau să fiu drăguță!
Mama Ghimbir n-a făcut nimic rău, nu?
M-ai mințit.
Și pe toată lumea.
Dar am un plan special pentru Mama Ghimbir
și ceilalți regenți.
Privește!
Gardă...
vrei să stai acolo, te rog?
Da, chiar în centru.
Vezi tu,
e o chestiuță ciudată în invenția mamei tale.
Funcționează în ambele sensuri.
Ești înfiorătoare.
Cum îndrăznești să vorbești cu regina ta așa!
Gărzi!
Închideți-i!
SOLDAȚI DE JUCĂRIE SERIE UNICĂ DE FIGURINE
N-avem pe unde scăpa.
- Jos mâinile! Nu mă atingeți! - Luați mâinile!
- Cum îndrăznești? - N-am fost tratat așa în viața mea!
Lasă-mă! O, Doamne!
Vai!
Și tu ești aici, draga mea.
Ce se întâmplă?
Ce face Bombonica?
De ce suntem încuiați aici?
E numai vina mea.
V-am dezamăgit pe toți.
Nu. Nu.
Clara, asta nu e adevărat.
Bombonica ne-a mințit.
Dar eu i-am dat cheia,
iar acum o va folosi ca să distrugă tărâmurile și tot ce mama iubea.
- Clara, ascultă-mă! - Nu!
Eu am vrut să mă duc acasă, dar tu m-ai oprit
și acum am distrus totul.
Așa mai merge!
O armată adevărată.
Ca să creeze disciplină, ordine, control.
Băieți în uniformă, cu arme.
Mă trece un fior.
"Tot ce-ți trebuie e înăuntru."
Sunt eu.
Căpitane...
Îmi pare rău că am dat vina pe tine.
E numai vina mea, dar o să îndrept asta.
Mă ajuți?
Te rog.
Sigur că da.
- Spărgătorii de nuci sunt foarte loiali. - Ești într-adevăr.
Ești gata?
Gata.
Hai!
Îmi pare rău.
Încă un pic.
Draga mea, nu pare foarte sigur.
N-o face!
N-o să meargă.
Sunt doar legi ale fizicii.
Și funcționează întotdeauna?
Întotdeauna.
Din câte știu.
Gata.
Start!
Clara.
- Așa mai merge! - Uite-o!
Aruncăm ce e vechi, aducem ce e nou.
Adunarea la poartă.
Așteptați ordinul meu.
Fuga, marș, băieți!
Pleacă.
Trebuie să ajung în Sala Motorului să opresc asta.
Nu putem intra așa.
Șoricilă.
- Pleacă de aici! - Stai!
Cred că încearcă să ne spună ceva.
Repede!
Mulțumesc pentru ajutor.
Poți să ne duci în Sala Motorului?
Ești sigură că putem avea încredere în el?
Nu începe, șoarece!
Bine, termină!
Nu avem prea mult timp.
Trebuie să cooperăm.
Arată-ne.
Unde s-a dus?
Pe aici!
Ar trebui să putem urca pe roți până în Sala Motorului.
Bine.
- Mă duc eu primul. - Nu!
Tu o avertizezi pe Mama Ghimbir. Soldații se duc în al Patrulea Tărâm.
N-o să te las, Clara!
Mă descurc.
Trebuie să ai încredere în mine. Te rog.
Am.
Pot să-l duci pe căpitan la Mama Ghimbir?
Mulțumesc.
Ai grijă!
Ăsta e un ordin, căpitane.
Mulțumesc, căpitane.
Te rog, Clara, spune-mi Phillip.
Mulțumesc, Phillip.
Să mergem, șoarece.
Arată-mi drumul!
Nu știu limba rozătoarelor.
Mamă Ghimbir!
Stați!
Vin ca prieten.
Uitați!
Lăsați-l să treacă!
- Unde e Clara? - În palat.
Dar are un plan. Te rog, Mamă Ghimbir.
Bombonica a strâns o armată ca să cucerească tot. Vin după tine.
Bombonica crede că ne-a dezbinat pe toți.
Dar, cu mult timp în urmă, am făcut amândoi un jurământ reginei,
să apărăm tărâmurile cu orice preț.
Ești încă dispus să ții jurământul?
Cu orice preț, sunt pregătit.
Curajos spărgător de nuci!
Deci, acum...
trebuie s-o atragem pe Bombonica la noi.
SOLDAȚI DE JUCĂRIE
Șoareci cu cheiță
Lăsați clovnii ăia caraghioși!
O vreau pe Mama Ghimbir!
Victoria e a noastră!
Hai afară, Mamă Ghimbir!
Spărgătorul de Nuci?
Așteptai pe altcineva?
Unde e?
Mamă Ghimbir!
La dispoziția ta, Majestate!
Jos!
Distrugeți-l!
Ați auzit-o. Veniți să mă prindeți!
Pot dezactiva Motorul.
Du-te! Mă ocup eu de ăștia.
Cu orice preț, sunt pregătit.
Șoricilă.
Haideți, cutii de tinichea! Să ne batem ca bărbații.
TURNĂTORIE
Clara! Te rog, grăbește-te!
Mama Ghimbir, sunt atât de încântată
că te-ai decis să vii.
Șoricilă...
Nu-i lăsa să ne despartă!
Rămâi cu mine!
A trebuit să te bagi tu din nou, nu?
Te-am mai oprit o dată, ții minte?
Doar ai amânat inevitabilul.
Prințesa...
Unde e?
A plecat!
A fugit din tărâm! E ferită de tine!
Atunci eu sunt regina castelului,
și tu ești o ticăloasă mizerabilă.
Asta e o nebunie, Bombonica! Trebuie să înceteze!
Puneți-o pe platformă.
Bombonica...
Știu că ți-e dor de Marie.
Tuturor ne e dor.
Dar asta n-o să te facă să te simți mai bine!
Să te izgonesc în al Patrulea Tărâm m-a făcut să mă simt
delicios.
Dar asta...
asta va fi...
excepțional.
Cu bine!
La revedere!
Bombonica, oprește-te!
Clara, fugi! Pleacă de aici!
Prindeți-o!
Pentru prințesă, prietene, și tărâmuri!
Nu face asta!
Mama te iubea.
Aveai un loc special în inima ei.
Tu, mai mult decât oricine, ar trebui să înțelegi, Clara.
- Și pe tine te-a lăsat singură. - Nu.
Mi-a lăsat tot ce-mi trebuie.
Nu sunt singură.
Bombonica, nu suntem singure.
Ai dreptate.
Eu am o armată mare și frumoasă care să mă apere.
Nimeni n-o să-mi mai facă niciodată rău.
Știu că ești furioasă.
Dar încă poți face ceea ce trebuie.
Bombonica, ascult-o!
Nu asta își dorea Marie pentru noi.
Pentru noi?
O regină adevărată face ce e cel mai bine pentru ea.
Nu.
O regină adevărată face ce e cel mai bine pentru supușii ei.
Și ai avut dreptate, Bombonica.
Semăn leit cu mama mea.
SUS PATRU TĂRÂMURI
Clara, ce ai făcut?
A reușit.
Dați-mi drumul!
Șoricilă.
Clara a reușit.
Mama Ghimbir?
Bravo, Clara!
Clara, s-a terminat. Suntem salvați.
Pacea a fost restaurată. Tărâmurile s-au reunit.
Și totul datorită ție, draga mea.
Toate astea ar fi putut fi evitate dacă te-aș fi ascultat, Mamă Ghimbir.
Nu e vina ta.
Nimeni altcineva n-a făcut-o.
Mama ta ar fi foarte mândră de tine, draga mea.
Foarte mândră.
Căpitane Spărgător de Nuci, condu-o pe Clara în Pădurea Brazilor de Crăciun
și întoarce-te în noul tău post de Căpitan al Gărzii.
- Și podul tău? - Mă tem că m-aș simți singur.
Presupun că ție trebuie să-ți mulțumesc pentru asta.
Presupun că da.
De altfel, am un prieten nou acum.
Majestate.
Alteță. Și curajosul căpitan Spărgătorul de Nuci.
E o onoare să slujim în postul dv., dle.
Faceți în continuare treabă bună!
La trei. Unu, doi, trei.
Chiar că te-ai îngrășat.
- Te rog să mai vii în tărâmuri într-o zi. - Bineînțeles că am să vin.
Sau poate într-o zi ai putea veni tu în lumea mea.
Mi-ai putea întâlni familia.
Sunt ca tine?
Sunt un pic diferiți.
O să-mi fie dor de tine.
Și mie.
Dar, când ți-e dor de cineva, îți amintești de ei.
Ești sigură?
Și într-o zi asta o să te facă să zâmbești.
Îți promit.
La revedere, Clara!
La revedere!
Clara?
Aici erai!
- Te-ai întors așa curând? - Îți mulțumesc.
Butuci cu pini. Ale naibii chestii de deschis, nu-i așa?
Am găsit o soluție. Până la urmă.
Știam eu că ai să reușești.
Clara...
Mama ta a fost cea mai deșteaptă inventatoare pe care am cunoscut-o.
Și n-a existat îndoială când am întrebat care e cea mai grozavă creație a ei.
Tu erai aia.
Clara...
Tată, îmi pare tare rău.
Îmi pare rău.
Perioada asta a fost extrem de dificilă
pentru noi toți.
Eu am pierdut dragostea vieții mele, iar tu, pe mama ta.
Și îmi va fi dor de ea în fiecare zi a vieții mele.
Dar nu vreau să mai pierd niciun minut
cu tine, sau Louise, sau Fritz.
Să mergem acasă?
Nu-mi datorezi un dans întâi?
În fond, asta se așteaptă de la noi.
Bănuiesc că da.
L-ai deschis. N-a fost așa greu până la urmă.
Ce e?
Asta e chiar melodia pe care am dansat prima oară cu mama ta.
- Putem veni și noi? - Și eu vreau să dansez.
Vă rog.
SPĂRGĂTORUL DE NUCI ȘI CELE PATRU TĂRÂMURI
SubRip: Raduk74 @ www.subs.ro